Title: 6b
Author: Mudra
Last saved by: k
Company: home

6b. Nauka o grafické stránce jazyka

o	písmo: prostředek grafického záznamu jazyka
•	čeština užívá latinské písmo (latinka)
o	písmeno: nejmenší grafická jednotka (grafém)
o	2 typy písma: psací
tiskací
•	2 varianty: velké a malé
o	značky vyj. celé slovo (př. početní značky, číslice) + rozdělovací znaménka (př. !?;:.“-(… )
o	pravopis: ustálené zásady užívání znaků a písmen
•	poučení o pravopisu – Pravidla českého pravopisu
o	písmo a pravopis jazyků se opírá o zvukovou stránku jazyka
o	pomocí grafémů zaznamenáváme fonémy (varianty Han,ka X Hana)
•	pravopis fonologický (vědět co znamená fonetický)
•	př. [hrat – hradu – hradě] hrad – hradu – hradě
•	odchylky:
I.	písmena i/í a y/ý označují 1 foném
II.	písmeno ě označuje foném [e] (možnost vsunutí např. j, n)
III.	spodoba znělosti – ne v psané podobě
IV.	označení samohláskových skupin (př. Denní, rozsypat, pražský)
V.	dlouhé samohlásky (př. [ú] ú/ů)
VI.	slova přejatá (pravopis původní nebo počeštělý)
o	Centrální pravopisné jevy: (budete vysvětlovat na konkrétním textu, vědět, kde najdete poučení)
•	psaní i/í nebo y/ý v kořenech slov
•	y po tvrdých samohláskách (chytat)
•	i po měkkých samohláskách (číst)
•	po obojetných samohláskách většinou i
•	y ve vyjmenovaných slovech a slovech od nich odvozených
•	psaní i/í nebo y/ý v předponách a příponách
•	y v předponě vy/vý (vylézt)
v příponě –yně (sportovkyně)
•	jinak i (brzičko)
•	psaní i/í nebo y/ý v koncovkách
•	u podstatných jmen – dáno vzory
•	y ve všech tvarech přídavných jmen přivlastňovacích (otcových) kromě 1. p. mn.č. mask. živ. (pratrovi přátelé)
•	slovesa v přítomném čase vždy i (nosí)
•	psaní i/í v příčestí minulém – řídí podle shody podmětu s přísudkem
•	i po podmětu rodu mužského životného (psi štěkali)
•	y po podmětu rodu muž. neživotného a ženského (dny míjely)
•	střední rod má v příčestí a
•	psaní skupin bě, vě, mě /bje, vje, mně, pě
•	bje, vje: pokud b součástí předpony; kořen začíná je, jinak bě, vě (vjezd, objednávka)
•	mně: pokud v příbuzném slovu n/ň (tajemný – tajemně)
•	já: 2. a 4. pád -> mě/ mne
  3. a 6. pád -> mně/ mi
•	pě: vždy bez j (zpěv)
•	psaní předložek s/se, z/ze; předpon s-, z-, vz-
•	s/se: se 7. pádem (s úsměvem)
•	z/ze: s 2. pádem (z lesa)
•	s-: směr dohromady (shluk)
shora dolů (shlédnout)
z povrchu pryč (setřít)
+ ustálené případy (strávit, skončit)
•	z-: vyjádření dokončeného děje (zlomit)
změny stavu (zbělat)
+ ustálené případy (způsob, zkouška)
•	vz-: směr nahoru (vzplát)
•	házet sebou X vzít s sebou 
•	psaní velkých písmen
•	jména vlastní, osobní, zeměpisná (Jiří, Vltava)
jedinečná (organizace, dokumenty, události; Zákoník práce)
místní (ulice Na Poříčí)
•	vyjádření úcty (Vaše Excelence)
•	na začátku věty
•	ustálené zkratky
•	interpunkce
•	kladení čárek: uvnitř věty (souřadně spojené výrazy pokud nejsou spojeny spojkami
a, i, nebo, ani, či; ve sluč. poměru)
uvnitř souvětí (souřadné spojení vět hlavních nebo vedlejších, pokud
nespojeny a, i, nebo, ani; ve slučovacím poměru)
samostatné, volně připojené výrazy, rozvité, přechodníkové
vedlejší věta vložena do hlavní (z obou stran/ konstrukce čárky)